Arī tu tā slīdēsi!
1989. GADA SEPTEMBRIS
Es redzēju mūs visus.
Mēs visi tur bijām.
Ūdens cisternā.
Taču mēs bijām vecāki.
Mūsu vecāku gados.
Vai arī pieaudzis esmu izskatīgs?
Pieaudzis tu izskatīsies labāk.
Kā tas jāsaprot, nolādēts?
Un kā būs ar mani?
Tāds pats,
tikai garāks.
Dodiet zvērestu.
Ja Tas nav miris
un atkal atgriezīsies,
mēs arī atgriezīsimies.
Atmiņas
ir savāda padarīšana.
DERIJA
Cilvēki izvēlas, kādus sevi atcerēties.
Labajos brīžos.
Īpašākajos mirkļos.
Un vietās.
Tādus mēs sevi atceramies.
Taču reizēm...
PAZUDIS
...reizēm...
esam tādi, kādus vēlētos sevi aizmirst.
PĒC 27 GADIEM
ATRAKCIJAS
Nu tā, bērni.
Sagatavojieties.
Aiziet!
Kurš to izdarīs - pārsprādzinās balonu un uzvarēs?
To spēj visi! Spriedze pieaug, draugi.
Aiziet.
Gandrīz jau izdodas.
Kurš pietuvosies līderim?
Kurš šovakar būs uzvarētājs?
O, jā!
Viens, divi - gatavs!
-Paldies. -Oho!
Tu viņiem parādīji.
Parādīju gan.
Jā.
Meitenīt, gribi šo?
Paldies, ka ļāvi man vinnēt.
Jā.
-Ko tu vinnēji, Vikij? -Īsts džentlmenis.
Paskat tik!
Tava mierinājuma balva.
ES MĪLU DERIJU
Paskat tik.
Bebri man nekad nav patikuši,
bet cepure ir jauka.
Paldies.
Nu ko, mums jāsāk plānot.
Cik romantiski!
Romantiski?
Kas tur romantisks?
Paklau.
Vai mamma jums nav mācījusi atbildēt,
kad kāds uzdod jautājumu?
Ejam, Eidrien.
Tev kaut kas nepatīk, ziliķi?
Nē, bet Mega Raiena zvanīja.
Prasīja, lai tu atdod viņas parūku.
Nu jau pietiks.
Ejam, Eidrien.
Lūk, kāpēc man jābrauc prom no šīs sūda pilsēteles.
Aprobežotība.
Viņiem ir īsi krāniņi.
Nopietni.
Mēs te neiederamies.
Ja Ņujorka tev neiepatiksies,
varēsim atkal pārcelties uz šejieni.
Es vēlos būt kopā ar tevi.
Vienalga, Ņujorkā vai Derijā.
Tev tā ir jāsaka.
Man nekas nav jāsaka.
Noņem to stulbo cepuri.
-Ak kungs! -Nāc, ejam.
Negribētos, lai cilvēki domātu,
ka šajā pilsētā drīkst iebraukt homīši.
Viņš šeit ir dzimis, pakaļa.
-Pietiek. Ejam. -Nē. Zini ko?
Es novilkšu cepuri.
Bet kāpēc tikai to?
Varbūt man novilkt vēl kaut ko tev par prieku?
Varbūt ir kādas īpašas vēlmes, dāmas?
Kretīns!
Laid viņu vaļā!
Kas tas?
-Apstājies. -To tev nevajadzēs.
-Lieciet viņu mierā! -Sit viņam.
Viņam ir astma, kretīn!
Aiziet!
Samīci viņu kārtīgi!
Atspārdi zilu!
-Atspārdi kārtīgi. -Eidrien!
Man tik un tā riebjas tava frizūra.
Eidrien!
Vācieties prom no viņa!
Skat, kāda tagad izskatās viņa seja!
Hei! Palīdziet viņu piecelt.
Eidrien.
Palīdziet piecelt šo nolādēto gurķi.
Atdod cepuri, Kris.
Tā būs mana!
Es teicu, atdod, nolādēts!
Eidrien!
Nu, patīk?
Esi sveicināts Derijā, jākli.
Nē! Eidrien!
Nē!
Tinamies prom no šejienes.
-Ejam! -Nē!
Eidrien!
Palīgā!
Palīdziet man!
Kāds dzird?
Palīdziet man, nolādēts!
Eidrien.
Nē!
Eidrien!
Te lejā mēs visi slīdam!
Reizēm ir tā,
ka tas, ko tā cenšamies aizmirst
un atstāt pagātnē,
nevēlas tur palikt.
Visām vienībām - atsaucieties.
Ziņots par gabalos saraustītu līķi.
Atkārtojiet. "Gabalos saraustītu"?
Apstiprinu.
Vieta: pie festivāla teritorijas dienvidu ieejas.
Sapratu. Dodos ceļā.
-Norādes satiksmes vadībai? -Apstiprinu.
Priekšnieks lika norobežot Derijas ielas tiltu.
Reizēm tas atgriežas tevi vajāt.
ES MĪLU DERIJU
NĀC MĀJĀS
TAS - OTRĀ NODAĻA
JUMTISTABA
BĒNIŅI
Denbrova kungs? Jūs gaida filmēšanas laukumā.
Viss labi?
Iesim uz turieni.
-Es paspēšu! -Nevajag!
Ei! Nost no durvīm!
Kas? Indianu Džonsu neredzēji?
Sargies!
Tu esi no radošās grupas?
Esmu rakstnieks.
Atnācis tavs vīrs.
Čau! Vai atnesi scenāriju?
Visi atkāpieties no pacēlāja!
Draugs, filmai ir vajadzīgs nobeigums.
-Tu taču to saproti? -Protams.
Tu teici, ka tev vajag dienu, lai pabeigtu scenāriju.
Šovakar notiks filmēšana.
Pēc 17 stundām.
Visi nomierināsimies, labi?
Esmu mierīgs.
Es gribu, lai esi apmierināts ar rezultātu.
Saproti? Esmu tavā pusē.
Lieliski. Jo manas grāmatas beigas...
Ir briesmīgas.
Visu cieņu, lasītājiem patika tava grāmata.
Bet nepatika beigas.
Tu teici, ka tev patīk beigas.
Es meloju.
-Jāizdomā kas labāks. -Jā.
Odra, tu zini manus ieteikumus. Pastāsti...
Liels paldies. Atgriezīsimies uz pirmo.
Atā.
Tu zini viņa ieteikumus?
Viņš nekļūdās.
Arī tev nepatīk mani nobeigumi?
Ne jau visi.
Bet šis...
-Skaidrs. -Nedaudz...
Kas ir? Tu gribi, lai meloju tev tāpēc,
-ka esmu tava sieva? -Mana sieva?
Nē. Bet zini?
Astoņus gadus pūti man miglu acīs?
Uzskatīju tevi par citu cilvēku.
Es nepūtu tev miglu acīs.
Visi grib laimīgas beigas. Atrisinājumu.
Taču dzīvē tā nenotiek.
Man liekas, ka Pīters un studija vēlas...
Studija? Tu tagad runā studijas vārdā?
Tu taču esi aktrise.
Kas vainas tam, kā esmu uzrakstījis?
Kā esmu iecerējis?
Kāpēc tu neesi tāda, kā vēlos?
Ej dirst, Bil.
Scenārijā. Es runāju par lomu, ne tevi.
Hallo?
Bils Denbrovs? Te Maiks.
Kāds Maiks?
Maiks Hanlons.
No Derijas.
Tev jābrauc mājās.
Edij, tev jābeidz mani tā biedēt.
-Tu nekad neklausies. -Maira. Ne tagad. Lūdzu.
Tev nevajadzētu braukt.
Edij, nav droši, kad ceļš ir tik slidens.
Mīļā, lietus bija pirms trim stundām.
Viss būs kārtībā.
Ei, aunapiere! Nejēdz iekļauties plūsmā?
Ja nu sāksies hidroplanēšana?
Nesāksies hidroplanēšana.
Mans darbs ir novērtēt risku.
Tāpēc uzticies man, kad saku,
ka drīzāk iekļūšu avārijā tāpēc,
ka runāju ar tevi pa telefonu!
Skaidrs? Man jābeidz. Sazvanīsimies vēlāk. Atā.
Edvards Kaspbraks klausās.
Tu nepateici kā parasti: "Labi, atā. Mīlu tevi."
Paklausies. Es nevaru! Nokavēšu...
ZVANA NO DERIJAS MEINĀ
...sapulci.
Pasaki: "Es tevi mīlu," Edij.
Labi. Es tevi mīlu, mammīt.
Ko?
Maira.
Atā.
Hallo? Kas zvana?
Es, Maiks.
Kāds Maiks?
Edij! Viss kārtībā?
Jā, tīri labi.
Vecīt, kas par desām? Pirms mirkļa viss bija kārtībā.
Kas tev piezvanīja?
Rič? Atbildi man.
Tev jāuzstājas pēc divām minūtēm. Labi?
Tu izskaties štruntīgi.
-Viss labi. -Viss labi? Labi.
Un mēs ejam.
Sešdesmit sekundes.
Ātrāk. Tā.
Varbūt atnes viņam ūdeni?
-Viskiju. -Viskiju. Labi.
Un elpas atsvaidzinātāju.
Izrāde sākas.
Diez vai es varēšu.
-Tu proti spīdēt. -Ātri gan.
Tu esi nezvērs.
Tā. Esam gatavi sākt.
Ei! Uz kurieni?
Šurp. Malacis.
Tā.
Nu ko. Kā es izskatos?
Tev trīc rokas, Rič.
Velns.
Dāmas un kungi, sagaidiet Ričiju Tozjēru!
Kā jums šovakar klājas?
Draudzene mani pieķēra masturbējam pie viņas draudzenes feisbuka lapas.
Iestājos anonīmajos masturbētājos.
Pirmajā sapulcē piecēlos kājās
un teicu: "Es esmu Ričijs Rupeklis."
-Rupeklis. -Aizveries, Ričij.
-Nolādētais perverts. -Aizveries, Ričij.
Mīkstais!
Rupeklis.
Aizmirsu joku.
Nejēga!
Pateicamies par iespēju sniegt jums šo prezentāciju.
Kompleksā plānota 93 000 m² plaša
komerciālā un dzīvojamā platība.
Modernas arhitektūras biroju ēkas.
Es gribētu saprast,
kā radīsim vairāk mazumtirdzniecības iespēju.
Ja šeit un šeit būtu starpsienas...
Nevajag.
Visu cieņu, Henskoma kungs...
Sauciet par Benu. Visu cieņu jums,
bet man uznāk klaustrofobijas lēkme, skatoties uz šo modeli. Jums ne?
Ja uzsliesiet sienas, būs sajūta kā cietumā.
Ko cilvēki vēlas, nonākot cietumā?
Tikt laukā. Pareizi?
Šīs vietas uzdevums ir satuvināt cilvēkus.
Radīt vēlmi satikties.
ERLIJA
Būt par klubu.
Ja cilvēkiem, tur esot...
MEINA
Atvainojiet uz mirkli.
-Hallo? -Ben?
Te Maiks Hanlons no Derijas.
Man to rezervēt?
Tu tiešām varēsi izrauties no darba?
Vasarā - kāpēc ne?
Nu, tad mēs dosimies uz Buenosairesu.
MEINA
Stenlijs Juriss klausās.
Te Maiks.
Kā, lūdzu?
Maiks Hanlons.
No Derijas.
Maik.
Piedod. Jā. Sveiks!
Nez kāpēc ne...
Cik laika pagājis?
Daudz.
27 gadi.
Tas ir atgriezies, pareizi?
Tāpēc tu man zvani?
Tas atkal sāk uzdarboties.
Notiek nelaimes.
Jau zvanīji pārējiem? Ja nu viņi nebrauks?
Mēs devām solījumu, atceries?
Kad tu vari atbraukt?
Man šis tas būtu jānokārto...
Rīt.
Mums nav daudz laika.
Visu uzrakstīšu īsziņā.
Uz tikšanos, varenais Sten.
Tu zvēri?
Es zvēru, Bil.
DERIJA, MEINA
Tu apsolīji, Beverlij.
Man ļoti žēl, Maik.
Es tā īsti neko neatceros.
Vai neesi aizdomājusies,
kāpēc neatceries parastas lietas -
kas un no kurienes tu esi,
kāpēc tev uz rokas ir rēta?
Citi arī neatcerējās.
Ne Edijs, ne Bens, ne Stens, ne Ričijs,
ne Bils.
Bils.
Tev šeit jāatgriežas.
Jums visiem.
Kad?
Viss kārtībā? Kas notiek?
Ir nakts vidus, un tu kravā somas?
Negribēju tevi modināt, mīļais.
Pagājusī nedēļa prasīja daudz spēka.
Man nupat piezvanīja sens draugs no Derijas.
Man jāaizbrauc uz turieni.
Grūti to paskaidrot.
Nekas.
Tev nekas nav jāpaskaidro. Nomierinies.
Es tev uzticos.
Paldies.
Tikai nesaprotu, kāpēc tev jāmelo.
Es dzirdēju tavu sarunu.
Tu minēji vārdu "Maiks".
Jā, viņš ir draugs.
Mēs bijām draugu bariņš,
un reiz visi cits citam devām kādu solījumu.
Tu zini, ka uzticēšanās ir attiecību balsts.
Ka man tā ir vissvarīgākā.
Es zinu. Tas nav tā...
Kā iepriekšējā reizē?
Es neesmu tevi krāpusi.
Tu galīgi nemāki melot, Beva.
Tu nekur nebrauksi, skaidrs?
Tu paliksi tepat
un parādīsi man visu, ko taisījies darīt ar Maiku.
Saprati?
Tu dari man sāpīgi, mīļais.
Neviens tevi tā nemīlēs kā es. Tu taču to saproti?
Lūdzu, piedod.
-Nepretojies! -Nevajag.
Bez manis tu neesi nekas! Tu taču to sajēdz?
Pasaki vēl, ka kļūdos!
BAUERSS
Apžēliņ.
Zēni!
Sīkajam smerdelim nu gan ir dūša.
Netuvojies, Bauers!
Es vēl neesmu beidzis.
Neesmu beidzis, nolādēts.
-Uz ceļiem! -Nevaru. Nē!
Man jānovāc viņi visi! Velns!
Jānovāc viņi visi! Izbeidziet!
-Slēdziet rokudzelžos to ņergu! -Ejiet dirst!
Ejiet dirst!
Henrij Bauers, es tevi apcietinu
par Oskara Bauersa slepkavību.
Skaidrs, jampampiņ?
Tev ir tiesības uz advokātu.
Tev ir tiesības klusēt.
Bauers!
Bauers, nomierinies!
Kādam šodien vajag pavairāk klozapīna, ko?
Sēdi savā istabā, nolādēts.
Hoksteter.
Mans nazis.
Uzmanīgi.
Šeit.
Liels paldies.
Sveiks.
-Maik, tu labi izskaties. -Bil.
Sveiks. Kā tev klājas?
Bil.
Nebiju drošs, ka kāds no jums...
-Pagājis tik ilgs laiks... -Jā.
Tu, protams, atbrauci.
Zvērests paliek zvērests.
Neveiksminiekiem
jāturas kopā, vai ne?
Neveiksminiekiem?
Tu to atceries. Tas ir labi.
Ko vēl tu atceries?
Man ir sojas, olu, glutēna nepanesība,
un, ja apēdīšu Indijas riekstu, varu pavisam reāli nomirt.
Svētā debess!
Vai man būtu jāzina kāda parole?
Atvaino.
Jauniņais.
Ben?
Jā.
Ak kungs.
Tas bija tik sen.
Nenervozē, Ben no socioloģijas.
Tu tāpat, Beverlij.
Turies braši, jauniņais.
Oho.
Jūs labi izskatāties.
Velns, kas noticis ar mani?
-Kā sviežas, vecīt? -Sveiks.
-Ričijs. Sveiks. -Jā. Esmu Bens.
-Sveika. -Sveiks.
Neveiksminieku klubiņa sanāksme atklāta.
Tu tikai paskaties.
Bens.
Edij, tu tiešām apprecējies?
Kas tur tik smieklīgs, tizleni?
Ar sievišķi, vai?
Ej dēt, brālīt.
Pats ej dēt!
Un tu, Rupekli? Esi precējies?
Ričijs nemūžam nevar būt precējies.
Nē, es apprecējos.
-Es tev neticu. -Kad?
-Tu nebiji dzirdējis? -Nē.
-Nezināji, ka es apprecējos? -Nē.
Mēs ar tavu māti esam ļoti laimīgi.
Jā, ļoti laimīgi.
Viņš uzķērās!
Ej dēt!
Viņa ir ļoti jauka. Reizēm apķer mani
un iečukst ausī...
Skaidrs. Mana mamma bija resna.
Smieklīgi. Visiem jāsmejas.
Smalks pulkstenis.
Parunāsim par ziloni, kura šeit vairs nav...
Ben.
Kas notika, vecīt?
Labi, labi. Esmu drusku notievējis.
-Drusku? -Jā, tiešām drusku.
Tu esi seksīgs!
Piekrītu.
Kā visi brazīliešu futbolisti vienā.
Liecieties mierā. Viņš sarkst.
Labi, izbeigsim.
Stenlijs atbrauks, vai kā?
Viņš mani izglāba.
Stens.
Stens...
Stens Juriss. Stens Urīns.
Stenlijs Urīns. Nē, viņš ir nolādēts mīkstpēdiņš.
Neatbrauks.
Kāpēc lai Stenlijs būtu tevi izglābis?
Vai es nebiju tas, kurš bezmaz veica tev operāciju,
-kad Bauerss tevi sagraizīja? -Jā!
Sasodīts! Pareizi.
Ļoti ceru, ka tu kļuvi par ārstu, Ed.
Es kļuvu par riska analītiķi.
Izklausās aizraujoši.
Kas tev jādara?
Es strādāju lielā apdrošināšanas firmā...
Ej dillēs, vecīt. Ej dillēs.
Tavs amats radās pirms prieka?
-Nav smieklīgi. -Ir gan.
Par ko tu smejies, velns parāvis?
Es uzsaucu tostu -
par neveiksminiekiem.
Raujam nost kreklus un bučojamies!
-Reku nāk. -Paldies.
Paldies.
Tas Rogan-Marsh, ar ko pilns manas sievas skapis?
Iespaidīgi.
Tā ir mūsu līnija - mūsu abu ar vīru Tomu.
Cik ilgi esat precējušies?
Mēs redzējām tavu filmu,
-ja kas. -Tiešām?
-Pasaulīt, cik tā bija laba. -Ak kungs.
Tik baisa.
Un beigas bija galīgi garām?
Jā, bija. Piedod.
Nekas.
Kas ir?
Nekas. Vienkārši dīvaina sajūta.
Jā.
Tik daudz atmiņu...
Cilvēki, kurus vispār neatceros.
Dīvaini, ne?
Sēžot te visiem kopā,
arvien ātrāk ataust atmiņas.
Viss notikušais.
Jā.
Pēc Maika zvana es izvēmos.
Vai nav dīvaini? Sanervozējos.
Sametās šķērma dūša un izvēmos.
Tagad jūtos labi, - atvieglots, ka esam kopā.
Kāpēc visi uz mani tā skatās?
Kad Maiks piezvanīja, es sasitu mašīnu.
-Nopietni? -Jā.
Vecīt, es tevi saprotu.
Man sirds vai lēca pa muti laukā.
-Domāju, ka tikai man tā bija. -Mani pārņēma visīstākās...
Bailes.
Tu izjuti bailes.
Kāpēc mēs visi tā nobijāmies?
Tu atceries vairāk par mums, vai ne, Maik?
Pametot pilsētu, ar cilvēku kaut kas notiek.
Jo tālāk esi, jo neskaidrākas kļūst atmiņas.
Taču es tā arī neaizbraucu.
Jā.
Es atceros.
Es atceros visu.
Penīvaizu.
Tas nolāpītais klauns.
-Sasodīts. -Penīvaizs.
Maik, tu teici, ka tev vajag palīdzību kādā lietā.
Kādā?
Derijā ir kāda atbalss, kas atgriežas ik pēc 27 gadiem.
Par ko tu runā?
Pagaidi. Paklausies.
Mums likās, ka toreiz To apturējām.
Likās, ka ar To ir cauri, bet...
Maik.
Pirms nedēļas. Vīrietis Eidriens Melons - noslepkavots.
Viņdien. Meitene Lisa Albrehta - pazudusi.
Labi.
Viņi nav vienīgie, un būs vēl.
Es negribu to klausīties.
-Atkal nāve un sāpes. -Nomierinies.
Iedzersim vēl.
Ļauj viņam paskaidrot.
Paskaidro, Maik.
Tā atbalss...
Varbūt mēs izmainījām To,
tāpat kā Tas izmainīja mūs.
Taču neesam To apturējuši.
Jo Tas ir atgriezies.
Mēs devām zvērestu.
Tāpēc es jūs sasaucu. Tāpēc esat šeit.
Lai nobeigtu To.
Uz visiem laikiem.
Cik ātri noskaņa mainījās.
Paldies, Maik.
Manā laimes cepumā rakstīts "pietika".
Viņi te neprot taisīt laimes cepumus.
Manā rakstīts "laikam".
Iedodiet man tos.
Kas tev rakstīts, Maikiņ?
Paga, kas?
Tieši to es cenšos pateikt.
"Laikam. Dūšas. Ne. Pietika. Tam."
Tas ir ziņojums.
Nē, "laikam tam nepietika dūšas."
Kāpēc "laikam tam nepietika dūšas"?
-Dūšas kam? -"Laikam tam nepietika dūšas".
"Tam" jāliek priekšā. Tā.
"Tas pietika nelaikam."
-Tas pietika nelaikam. -"Laikam tam..."
Nē. "Laikam tam ne dūšas."
Vai "tas" ir domāts "Tas"?
-Jā. Labi. -Vai te domāts Tas?
Kur ievietojas šī?
Tieši to es jums saku.
-Tas pietika... -Es ne sūda nesaprotu!
Sacerēji mums laimes cepumu vēstījumu, Maik?
Nē.
Lai viņš pasaka.
To neizdarīju es. To dara Tas.
Man vajag inhalatoru!
Kas tev kaiš, vecīt? Kāpēc mūs sasauci?
-Nav smieklīgi! -Nav smieklīgi, nolādēts!
-Beverlija? -Nepavisam nav smieklīgi.
STENLIJAM
LAIKAM STENLIJAM NEPIETIKA TAM DŪŠAS
Kāpēc tur teikts "Stenlijam"?
Atbildiet kāds!
Velns un elle.
Ko tas nozīmē?
Ak kungs.
Velns.
Ei!
Tas cepums uz mani blisinās!
Sodība!
Es negribu te būt. Es nevaru izturēt.
Gribu mājās! Negribu te būt!
Velns un elle!
Ei! Sasodīts.
Edij!
Dirsā!
Tā nav īstenība!
Vai viss ir kārtībā?
Jā. Drīkst palūgt rēķinu?
Penīvaizs tā dara, pareizi?
Čakarē mums smadzenes. Stenlijam nekas nekaiš.
Maik, vai tev ir Stena numurs?
Jā.
Klau, Ričij.
Kā tu zini manu vārdu?
Jautrība tagad tikai sākas.
Vai ne?
Vai viņš teica...
Paklau. Tev liekas, ka tas ir smieklīgi?
Ko?
Tev tā ir kaut kāda spēlīte?
Ej dirst, saprati?
Rič, uzmanies, vecīt.
Ej dirst! Es nebaidos no tevis!
"Jautrība tagad tikai sākas".
Tas ir tavs teksts šovā. Esmu pielūdzējs.
-Tie ir tavi vecāki? -Jā.
Nobildēsimies?
-Viss labi, Dīn? Nāc. -Es iztikšu.
Viss forši. Jauks zēns.
Jēziņ, tu neatceries savu tekstu no šova?
Es pats to nesaceru.
Velns, es to zināju!
Sveiki, Jurisas kundze. Es esmu Beverlija Mārša.
Atvainojiet, ka zvanu. Esam seni draugi ar jūsu vīru.
Tu mums meloji. Tā nedrīkst.
Tev vajadzēja teikt tā:
"Čau! Gribi atbraukt uz Deriju un tikt noslepkavots?"
Es būtu teicis "nē".
Draugi.
Ievilināji lamatās.
Viņš ir miris.
Kad tas notika?
Vakar.
Viņš nomira briesmīgā nāvē.
Viņa delnas...
-Atrodoties vannā. -Atrodoties vannā.
Atvainojiet, man jābeidz.
Mēs jūtam jums līdzi, Petij.
Paldies.
Stenlijs.
Penīvaizs to zināja pirms mums.
Mums viņš jāaptur. Man ir plāns.
Man ir plāns tīties prom no šejienes,
kamēr viss nav beidzies kā Bila grāmatās.
Kurš pievienojas?
Mēs devām solījumu.
Lauzīsim solījumu.
Rič, ies bojā cilvēki.
Cilvēki mirst katru dienu, vecīt!
Mēs neesam neko parādā šai pilsētai!
Pirms divām stundām tikai atcerējos, ka te pavadīju bērnību.
Es lasos prom. Piekāst.
Piedod. Es pievienojos Ričijam.
-Ed, lūdzu. -Paklau.
Lai visi paliekam te nomirt? Vai to tu gribi?
Es dodos uz viesnīcu pēc mantām
un braucu mājās.
Piedod, vecais. Lai veicas.
Nē, Edij. Lūdzu!
Edij, pagaidi!
Viss labi?
Es arī došos uz viesnīcu.
-Tu nāc? -Jā.
Tev vajadzēja mums izstāstīt, Maikiņ.
Bil. Lūdzu, vecīt.
Es tevi lūdzu. Lūdzu!
Tikai uzklausi mani, lūdzu.
Ko tu vari man pateikt?
Ko tu vari pateikt? Ko tas mainīs?
Visi ir prom.
Pagaidi. Ļauj tev kaut ko parādīt.
Vienu lietu. Tad varēsi braukt prom.
Taču vispirms ļauj tev parādīt. Lūdzu.
Lepskjū! Kas tas par vārdu?
Mana mamma servē labāk par tevi!
Cik reižu man jāatkārto?
Viņa nemaz nemāk spēlēt! Tizleni!
Mammīt, vai vēl ilgi?
Viktorij, mēs atnācām skatīties spēli un tā arī darīsim.
Sveika, Vikij.
Vai tā tevi nesauc draugi?
Vikija.
Kā es to zinu?
Laikam arī es esmu tavs draugs.
Ja esi mans draugs, tad kāpēc slēpies tumsā?
Tu neesi mans draugs. Tu esi briesmīgs.
Kāpēc tu raudi?
Cilvēki mani izsmej izskata dēļ.
Es domāju, ja neredzēsi manu seju,
tad varbūt gribēsi ar mani draudzēties.
Lai nu paliek.
Vecais, dumjais Penīvaiz, tev nekad nebūs draugu.
Arī par mani citi smejas.
Tiešām?
Šīs dzimumzīmes dēļ.
Vai nav muļķīgi?
Tāda nieka dēļ?
Es to varētu aizpūst vienā paņēmienā.
Vai tiesa?
O, jā!
Viens pūtiens, un tā pazudīs!
Tad tev jāpienāk tik tuvu, ka redzēsi manu seju.
Nu nezinu, Vikij.
Nebaidies, es nesmiešos.
Tu tiešām apsoli?
Nu, labiņi!
Tad panāc mazliet tuvāk,
un mēs to aizpūtīsim uz "trīs"!
Viens...
divi...
Tev bija jāsaka trīs.
Svētā debess.
Bū!
Velns, jā!
Sveiks, Hoksteter.
Laižam!
DERIJAS VIESNĪCA BRĪVU NUMURU NAV
Savācam parpalas un vācamies prom.
Tu te atstāji savas mantas?
Nē, tās ir mašīnā.
-Izstāsti. -Ko izstāstīt?
To, ko tā baidies man izstāstīt.
Beva.
Pie restorāna, kad runāji ar Stenlija...
Izbeidz.
Viņa tev teica, ka atradusi viņu vannā.
Bet, Beva, es tevi vēroju.
Es dzirdēju, ka tu pirmā to pateici.
Lai ko jūs te runātu,
pabeidziet ātrāk, ja? Mums jābrauc.
Eduardo, nekavējies! Braucam!
Tu kaut ko no mums slēp.
Tu zināji, kā Stenlijs nomira. Tu zināji.
Paga, ko?
Es nevaru.
Viņa teica, ka zināja, kā Stenlijs nomirs?
Tu nevarēsi tik vienkārši izvairīties.
Kā tu zināji, kur viņš nogalinājās?
Beva.
Atbildi man.
Vienkārši aprunāsimies kā senāk.
Pastāsti, kā tu zināji?
Es to redzēju.
Esmu redzējusi mūs visus mirstam.
Vēl tikai tualetes piederumu soma un tad varam braukt.
Ko es palaidu garām?
Bibliotēka?
Oho.
Vai tā agrāk nebija lielāka?
Eu, Maik! Uz kurieni tu ej?
Maik, tu šeit dzīvo?
Jā. Jūties kā mājās.
-Ūdeni gribi? -Jā, labi.
Redzi, galvenais ir atmiņa.
Tā ir atslēga.
Tā ir atslēga visam.
Ja Tas vēlas mūs šeit,
vai nebūtu prātīgāk vienkārši
lasīties prom no Derijas?
Nē. Tas vēlas mūs šeit.
Protams, ka vēlas!
-Taču Tas nezina, kas man ir zināms. -Kas tev zināms?
Kā To novākt un aizsūtīt uz elli!
Esmu izlasījis visas grāmatas.
Izprašņājis katru šajā Dieva pamestajā miestā,
kas bija gatavs runāt. Un tādu nebija daudz.
Taču ar to nepietika. Man bija jāizdibina, kā viss iesākās.
Kā Tas radās.
Un Tas radās...
šeit.
-Ko tu man rādi, Maik? -Tas ir artefakts.
Šokopivas cilts 18. gs. sākumā.
Kā tu to dabūji?
Es to atradu...
Nē, man to iedeva.
Es to nozagu.
Tu to nozagi?
No indiāņiem?
-Tas nav tik vienkārši. -Kā tad.
Viņi man palīdzēja manos meklējumos.
Tik skaista.
Viņi man kaut ko parādīja. Kādu parādību.
Velna milti.
Man ir jocīga sajūta.
Karsti.
Vai es nosvīdu?
Tev jāredz, ko viņi man parādīja, Bil.
Viņi dzīvo Derijas pievārtē.
Tam neaizsniedzamā vietā.
Apmetās tur pirms daudziem gadiem.
Viņu svētais vīrs,
svētākais no svētākajiem,
viņš mani pieņēma.
Iebaroja man viņu svēto maturinu.
Viela iedarbojās.
Katrai dzīvai būtnei jādzīvo
saskaņā ar tās veidola likumsakarībām.
Tā sēdēdams un lūkodamies pāri ielejai,
es redzēju To ierodamies.
Zināju, ka kādudien man nāksies jūs pārliecināt.
Maik,
tu kaut ko pievienoji manam dzērienam?
Tā ir sakne.
-Tu mani sazāļoji? -Nē, tā ir īpaša sakne.
Niecīgu daļiņu no tā, ko indiāņi iedeva man...
Kāpēc tu tā darīji?
...lai atdarītu man acis.
Es nejūtos diez ko labi.
Es gribu, lai ielūkojies,
un tu redzēsi.
Es nejūtos labi.
Atver acis.
Viņi man parādīja pagātni.
Atklāja, kā Tas viņiem parādījies.
Viņi atklāja man sāpes.
Viņi atklāja, kā To apturēt!
Viss.
Viss. Tu esi drošībā.
Drošībā. Vai redzēji?
Rituālu?
Čūda rituālu?
Es zināju, ka tu redzēsi.
Es redzēju visu, nolādēts.
Tā mēs To nobeigsim.
Kā mēs to izdarīsim?
Visi atteicās.
Bet tevī
viņi ieklausīsies.
Tas neizdosies, ja nebūs visu.
Kā to saprast - tu esi redzējusi mūs visus nomirstam?
Jā, jo man jāteic godīgi,
sviestains apgalvojums, ko tā vienkārši izmest...
Kopš pametu Deriju,
katru nakti redzu murgus.
Cilvēkus, kas lokās sāpēs un mirst.
Cilvēkus...
Nu un tad? Es arī redzu murgus.
Visi dažreiz redz murgus.
Tas nenozīmē, ka redzētais ir patiess.
Esmu redzējusi, kā mēs katrs...
Tu mūs katru esi redzējusi...?
Vietā, kur nonāca Stenlijs.
Mēs nomirstam.
Kāpēc mēs pārējie neko neesam redzējuši?
Ar ko viņa ir tik īpaša?
Nāvesgaisma.
Viņa bija vienīgā,
kuru todien apspīdēja nāvesgaisma.
Tas mums visiem pieskārās,
izmainīja mūs.
Dziļi iekšā. Kā infekcija vai vīruss.
Kā vīruss. Tu saproti.
Kas lēni attīstās.
Šis vīruss ir attīstījies 27 gadus.
Veidojis metastāzes.
-Stenu Tas paņēma pirmo, jo... -Viņš bija vājākais.
Apžēliņ, Rič.
Es tikai pasaku to, ko visi domā.
Izbeidz, Rič.
Tas, ko Beverlija redz, notiks.
Tā notiks ar mums visiem,
ja neapturēsim To.
Kā lai mēs to izdarām, velns parāvis?
Čūda rituāls.
Šokopivas cilts.
Viņi pirmie cīnījās pret To un mēdza sacīt:
"Katrai dzīvai būtnei jādzīvo saskaņā ar tās veidola likumsakarībām."
Kaut kāds indiāņu rituāls?
Tu smejies par mani, vecais?
Ir jābūt vēl kādam risinājumam.
Tas mošķis atgriežas ik pēc 27 gadiem?
Es saku - atliekam to uz nākamo reizi.
Mums būs 70 gadu, mūlāp.
Tas nav iespējams.
Neviens no mums nenodzīvos 20 gadus.
Un kā tas notiek...
Tātad, ja nenobeigsim To tagad, tad...
Mums jāmirst.
Briesmīgā nāvē.
Es negribu dzirdēt "briesmīgā".
To teica viņa, ne es.
Paklau, draugi.
Es to visu redzēju,
un tā ir patiesība.
Tā ir vienīgā iespēja.
Lai rituāls izdotos...
Mums ir jāatceras.
Kas mums jāatceras?
PAZUDIS BĒRNS
Labāk es jums to parādīšu.
Mums nav daudz laika.
Cikls drīz noslēgsies.
KLAJUMOS ATRASTAS ĶERMEŅA DAĻAS
Kad tas noslēgsies...
Būsim dirsā.
Klajumi.
Mēs šurp atnācām.
Pēc akmeņu kaujas.
Bunkurs.
Tu to mums uzbūvēji.
Jā, lūkai jābūt kaut kur tepat.
Pareizi. Es atceros!
Viss labi?
-Kas ir? -Nekas, tikai...
Tu neesi mainījies.
Tas ir labi.
Zināt? Man liekas, durvis bija...
kaut kur...
Atradu.
Nesasitos!
Kāpiet lejā!
Pie joda, kas tas?
Kā tu to uzbūvēji?
Pa kuru laiku?
Maz pamazītēm.
Bedre jau bija izrakta. Vajadzēja tikai nostiprināt sienas
un uztaisīt koka durvis
un viss.
Pirmajam bunkuram tā nekas, ko?
Forša fīčiņa.
Kas notiks, kad atspiedīsies pret otru balstu, profesor?
Redz, tāpēc jāievēro drošības pasākumi,
jādabū atļaujas.
Šī vieta ir bīstama dzīvībai. Saproti?
Darbs nav pabeigts, Edij.
Ja es te savainošos, tu būsi vainīgs.
Un kas tas tāds? Moku rīks?
Tas ir lukturis.
Un šie - iemaukti? Kā tu te dabūsi zirgu...
O, forša lietiņa.
Tas maksāja trīs dolārus. Uzmanīgi.
Man arī šitāds ir. Skaties, Sten.
Varbūt izbeigsi?
Ko izbeigt? Jā, pagaidi. Ko izbeigt?
Būt kolosālam un baudīt rakešbumbas brīnumu?
Normāli.
Malacis, muļķi. Salauzi viņa verķi.
-Es? -Jā, ar savu seju.
Ko?
Es tur savu roku nebāzīšu.
Vecīt. Tas ir ko vērts.
Ak kungs.
Kā mēs varējām šo vietu aizmirst?
Ei, neveiksminieki!
Laiks slīdēt.
Nolādēts, Ričij.
-Vecīt! -Atceraties? Tā viņš runāja.
Un tad vēl nogorījās.
Es vienīgais to atceros?
Vai tu visu laiku taisies tā uzvesties?
Gribēju jums uzlabot omu.
Iešu ieskrieties.
Šeit tik pretīgi smird.
NEVEIKSMINIEKU LIETOŠANAI STENS
Klau, draugi!
Te rakstīts: "Stens.
Neveiksminieku lietošanai."
Bil.
Velns, kas tas?
Lai matos nesalien zirnekļi.
Stenlij, mums nav bail no sūda zirnekļiem.
Tomēr kļūdījos.
Pirmo reizi.
Tiesa.
Rič, tavas desmit minūtes pagājušas.
Par ko tu runā?
Par šūpuļtīklu. Katram 10 minūtes.
Es neredzu zīmi.
Tu tagad leksies? Nopietni? Nē.
Kāda zīme? Tā bija mutiska vienošanās.
Un tu pieņēmi šo noteikumu!
-Es redzu tavu vagīnu! -Katram 10 minūtes.
Velcies atpakaļ savā kaktā!
Es izdrāzu tavu māti!
Nemuldi. Ņem atpakaļ vārdus!
Ej dirst.
Tev tas labi padodas, jauniņais.
Es izmīcīju tavu mammu.
Tu tā domā?
Bārhārborā notiek vasaras nodarbības.
Tur māca visu par arhitektūru.
-Es gribētu pieteikties. -Es to izdarīšu.
Jebko, lai tiktu prom no Derijas.
Pēc skolas beigšanas došos uz Floridu.
Kas ir Floridā, Maik?
Nezinu.
Man vienmēr gribējies turp aizbraukt.
Sten, tev arī jābrauc uz Floridu.
Tu uzvedies kā 80-gadnieks.
Labi iederēsies pie opīšiem.
Vai mēs vēl būsim draugi?
Kad būsim pieauguši?
Ko?
Kāpēc lai nebūtu?
Vai jūsu vecāki vēl tiekas ar skolas biedriem?
Varbūt dzīve būs citādāka.
Un mēs paši arī.
Mēs vienmēr paliksim draugi.
Nedomāju, ka tas ar laiku mainīsies.
Jā, Sten. Izbeidz.
Tev nav vienmēr jābūt tik...
Bēdīgam.
Viņš bija priekšlaicīgi novecojis.
Jā.
Interesanti, kāds viņš bija, kad izauga.
Droši vien tāds pats kā bērnībā.
Superīgs.
Ķer.
Maik, ko mēs te darām?
Rituāls.
Lai to veiktu, vajadzīgs upuris.
Upuris? Es izvirzu Ediju.
Paga, ko?
Tu esi īss. Labi novietosies uz barbekjū.
Esmu 1,75 m. Vidēja auguma - pēc pasaules mēroga.
Ne jau tādu upuri.
Maik?
Pagātne ir aprakta.
Bet jums tā būs jāizrok.
Gabaliņu pēc gabaliņa.
Un šie gabaliņi,
šīs piemiņas lietas,
to dēļ esam te ieradušies.
Tās jūs ziedosiet.
Tā kā Stena vairs nav,
kopīgi atradīsim arī viņa piemiņas lietu.
Bils to jau izdarīja.
Labi, Maik. Kur mums meklēt šīs lietas?
Teikšu godīgi... Visu cieņu,
bet tas ir stulbums.
Kam mums tās piemiņas lietas?
Mēs jau visu atcerējāmies. Kā glābām Bevu, sakāvām To...
Mēs visu atceramies!
Tas nav viss.
Mēs cīnījāmies, taču kas notika vēlāk?
Pirms Nībolta ielas mājas?
Padomājiet.
To mēs neatceramies.
Ar mums notika vēl kaut kas.
Tajā vasarā.
Baltie plankumi -
kā no grāmatas izplēstas lappuses.
Tie mums jāaizpilda.
Mums jāsadalās.
Katram jāatrod sava piemiņas lieta.
Pašam. Tas ir svarīgi.
Kad būsiet to izdarījuši,
nāciet vakarā uz bibliotēku.
Jāteic gan,
ka lielākas izredzes izdzīvot
ir, paliekot visiem kopā.
Iet pa vienam būtu dumji.
Mums jāiet kopā. Sarunāts?
Tovasar mēs bijām kopā, vai ne?
Nē.
Ne visu vasaru.
Ņem savus vārdus atpakaļ.
Bil!
Neveiksminieku bars.
Atšujies!
-Nolādētais... -Izbeidziet!
Mēs Tam uzbrukām visi kopā.
Tāpēc palikām dzīvi.
Es arī turpmāk gribu palikt dzīvs.
Gan jau rīt atkal visi būsim draugi.
Šaubos.
Ja gribam To apturēt, tad jāizlīgst.
Varbūt Ričijam taisnība.
Varbūt nevajadzēja neko Tam darīt. Varbūt mēs nespējam.
Neklausies, ko viņi runā.
Tam ir par vēlu.
Tev jāiet mājās.
Kamēr tēvs nav ieraudzījis.
Kas tur?
Atvainojiet.
KERŠS
Ko jūs vēlaties?
Likās, ka zvanīju Māršam.
Māršam?
Alvinam Māršam?
Manam tēvam.
Es te uzaugu.
Mīļā,
man negribas tev to teikt,
bet tavs tētis ir miris.
Man žēl. Tu nezināji?
Ilgi nesazinājāmies.
Varbūt ienāc?
Sarūpēšu tev kaut ko dzeramu.
Nē, paldies. Man jāiet.
Ļauj man to izdarīt.
Nu, labi.
Izskatās tā, kā to atceries?
Tīrāks.
Droši izstaigā visu, kamēr uzlieku tējkannu.
Ko nu. Tas nav nepieciešams.
Neesi tik pieklājīga.
Šodien ir viņas dzimšanas diena.
Joprojām jūtu viņas smaržu.
Viņa vēl būtu dzīva, ja nebūtu tevis.
Mamma saslima.
Tāpēc to izdarīja.
Viņa to izdarīja,
jo viņai bija kauns būt tavai mātei.
Tu esi viņai līdzīga,
bet nebūt neesi kā viņa.
Panāc.
Es teicu, nāc!
Aizver acis!
Tu zini, ka nedarīšu tev pāri.
Tu taču to zini?
Man žēl.
Tu vienmēr būsi mana meitenīte, vai ne?
Vienmēr.
"Tavi mati ir kā liesma ziemā.
Kā dzintars janvārī.
Arī mana sirds tā kvēlo."
Lūdzu. Es atvainojos.
Vasarās šeit ir tik karsti.
Tas nekas.
Jāmirst vai nost.
Bet vai zini, ko saka par Deriju?
"Neviens šeit nemirst pa īstam."
Kā tu jūties, atgriezusies Derijā?
Labi. Savādi.
Savādi?
Ak vai.
Kādā ziņā savādi?
Man krāsnī taču bija cepumi.
Mirkli vēl uzkavējies.
Negribu jūs aizkavēt. Man...
Nē, es uzstāju.
Keršas kundze, vai tā ir jūsu ģimene?
Jā, mīļā.
Tēvs ieradās Amerikā ar 14 dolāriem kabatā.
Un nekādu palīdzību neprasīja kā mūslaikos.
Vai zini, ko viņš izdarīja?
Ko, Keršas kundze?
Viņš sāka strādāt cirkā.
DEJOJOŠAIS KLAUNS PENĪVAIZS
Es biju viņa mazā meitiņa.
Un tu?
Vai tu vēl esi viņa mazā meitiņa, Beverlij?
Vai esi?
Nemelo nu mūsu tēvam!
Palīgā!
Bēdz, bēdz!
Bēdz.
Tu neko vēl neesi izmainījusi.
Tu neesi izmainījusi viņu nākotni.
Tu nevienu neesi izglābusi.
Aizver acis, Beva.
Ej ellē!
Ja netici,
aizver acis,
tad redzēsi!
PALDIES PAR ATMIŅĀM, DERIJA!
IZNOMĀ
NAV NAUDISKAS VĒRTĪBAS
Nu taču, aiziet!
-Ken, tu, gnīda! -Jā!
Tev labi sanāk.
Spēles beigas.
-Man jāiet. -Klau!
Uzspēlējam vēlreiz?
Paspēlējam vēl, ko?
Ej galīgi, vecīt.
Ja gribi.
Aizveries.
Ko tu man uzmācies?
Es neesmu tavs draudziņš.
-Es ne... -Kas te notiek?
Jūs man nepateicāt, ka pilsēta ir pilna ziliķiem.
Ričijs Tozjērs, nolādēts?
Ko? Gribi nokniebties ar manu brālēnu?
Lasies prom, ziliķi!
Kusties taču!
Gribi bučiņu, Ričij?
POLS BANJANS
Tā nav īstenība.
Man šķiet, es aptaisījos.
Derijas festivāls.
-Šovakar noslēguma koncerts. -Johaidī.
Cerams, tiksimies, smukulīt.
GAIŠĀ PIEMIŅĀ RIČARDS TOZJĒRS
1976-2016 BĒRU CEREMONIJA
Ilgojies pēc manis, Ričij?
Velns!
Es pēc tevis ilgojos.
Neviens vairs negrib paspēlēties ar klaunu.
Uzspēlē ar mani kādu spēli.
Varbūt "Ielu cīkstonis"?
Jā, tā tev dikti patīk, ko?
Vai varbūt patiesības spēli?
Apžēliņ.
Tikai tu negribētu,
lai kāds izvēlas "patiesību", vai ne?
Tu negribi, lai kāds uzzina to, kas tev slēpjams.
Es zinu tavu noslēpumu
Tavu nejauko noslēpumiņu
Es zinu tavu noslēpumu
Tavu nejauko noslēpumiņu
Vai man viņiem pastāstīt, Ričij?
Tas nenotiek. Tā nav īstenība!
Tā nav īstenība. Tas nenotiek.
Nāc atpakaļ un paspēlējies!
Nāc atpakaļ un paspēlējies ar klaunu!
Sveiks!
-Es atvainojos. -Skaties, kur ej, mūlāp!
Atvainojiet.
ANTIKVARIĀTS "ROZE" UZPĒRK UN PĀRDOD
Pasaulīt!
-Kā varu palīdzēt? -Sveiki.
Es gribētu apskatīt...
Beisbola kartīti?
Boulinga bumbu?
Nē, to...
Bandžo?
Bebru?
Sasodīto velosipēdu.
Tādus vārdus tu vari
lietot uz ielas.
Es atvainojos.
Varbūt sāksim vēlreiz, it kā es tikko būtu ienācis?
Kā varu pakalpot?
Paldies. Es gribu nopirkt velosipēdu.
Vai tu neesi rakstnieks Viljams Denbrovs?
Jā, tas...
Tas esmu es.
Tas velosipēds kādreiz piederēja man.
Bet tagad tas pieder man.
Tu esi dižs rakstnieks. Vari to atļauties, ja gribi.
Labi. Cik tas maksā?
Trīssimt.
Tu vari to atļauties.
Es to nocelšu.
Laikam jau varam vienoties.
VILJAMS DENBROVS "MELNĀS KRĀCES"
Vai gribat manu autogrāfu?
Ne-e.
Nepatika nobeigums.
Trīs simti.
Ņemiet ciet.
Nezinu, cik ātri ar to varēs pabraukt.
Ilgus gadus plauktā stāvējis.
Zināt, kungs?
Tas bija gana ātrs, lai noskrietu pašu nelabo.
Nu taču!
Man arī tevis pietrūka.
Jā!
Aidā, Sudrab!
Uz priekšu!
Atā, Bilij!
DŽEKSONSTRĪTA VIČEMSTRĪTA
Es zinu, ka tu esi tur, lejā.
Zinu, ka mani dzirdi.
Man kaut kas ir jāzina.
Tu taču varēji ņemt jebkuru citu bērnu.
Kāpēc Džordžiju?
Saki taču kaut ko!
Kāpēc viņu?
Kāpēc viņu? Kāpēc viņu?
Kāpēc?
Tāpēc, ka tevis nebija klāt, Bilij.
Bilij, neaizej.
Kas tur ir?
Bilij.
Es aizvien esmu te.
Palīdzi man.
Džordžij.
Džordžij?
Palīdzi man, Bilij.
Dod man roku.
Es tevi izvilkšu, draudziņ. Nu!
Viņš nāk.
Dod roku!
-Es tevi izvilkšu. -Bilij, lūdzu. Viņš nāk.
-Dod roku! -Bilij!
Satver taču manu roku!
Es tevi ienīstu!
Es tevi ienīstu.
Ar ko tu sarunājies?
Nost, nost!
Nost!
Netuvojies, ja sadzirdi balsis kanalizācijā.
Tu dzirdi balsis kanalizācijā?
Nē.
Nē, bet netuvojies kanalizācijai.
Es dzirdu balsis vannā.
Nu, notekcaurulē.
Kādas balsis?
Bērnu.
Uz dažreiz arī...
Klauna balsi?
Paklausies uzmanīgi.
Tev jābrauc prom no šīs pilsētas.
Labi? Saki vecākiem. Izdomā iemeslu.
Kaut vai samelo - vienalga ko.
Tikai brauc prom no pilsētas. Un lai tevi nekad šurp neved.
Tu saprati?
Brauc prom no Derijas un netuvojies tai!
Tu saprati mani?
Man tagad jābūt festivālā.
Pasaki, ka saprati!
Man tagad jābūt festivālā.
Man jāiet.
Esi piesardzīgs!
SVEICAM VASARAS SKOLAS STUDENTUS
DERIJAS VIDUSSKOLA
Lasāmies beidzot prom no šejienes.
Mosties, resnais.
Nolādētais neveiksminieks.
Mieru. Tā esmu es.
Ko tu ar saviem draugiem te dari?
Tie čaļi nav mani draugi.
Nē, es domāju īstos draugus -
Džoiju, Džonatanu, Doniju, Deniju.
Tu smēķē skolas telpās?
Mana paslēptuve.
Nevienam nestāsti.
Viss kārtībā, jauniņais?
Jā, viss kārtībā.
Laikam baidos, ka pēc cīņas
mēs vairs nebūsim tie paši.
Nu un? Ka tik varam turpināt draudzēties.
Tu to saki no sirds?
Protams, muļķīt.
Tu un es.
Ak kungs!
Es domāju - tikai draugi.
Tu tiešām domāji, ka man varētu patikt
tāds pretīgs resnis?
Lai cik pantiņu tu sadzejotu...
"Tavi mati ir kā liesma ziemā.
Kā dzintars janvārī.
Arī mana sirds tā kvēlo."
RESNIS
Tā nav īstā Beverlija.
BEVERLIJA MĀRŠA
Beverlija tā neteiktu.
Viņa nekad tā neteiktu.
Nobučo mani, apalīt.
Neviens negrib bučot resnuli.
Es gribu būt viens.
Viens?
Tu vienmēr esi bijis viens.
Nav tiesa. Man ir īsti draugi.
Bils, Edijs, Maiks, Stenlijs, Ričijs un Beverlija.
Viņi ir mani īstie draugi.
Nobučo mani kā pēdējo reizi.
Ko tu dari, puika?
Draugi!
Sveiks.
Sveika.
Ko tu tur ārā redzēji?
Ko tādu, ko gribas aizmirst.
Kā tad būs?
Nogalināsim To un atkal visu aizmirsīsim?
Es uz to ceru. Tu ne?
Nezinu.
Laikam tās labās atmiņas gribas paturēt.
Arī tev noteikti ir atmiņas,
ko nevēlies atkal aizmirst.
Es atceros neprātīgas bailes.
Cik nejūtīgi.
Atceros jūs visus baltās apakšbiksēs.
To, lūdzu, aizmirsti.
Es atceros šo.
Un zēnu, kurš man to uzrakstīja.
Drīzāk ne viņu pašu,
bet to, kā viņa dēļ jutos.
Un skūpstu.
Atmiņas vēl ir neskaidras,
bet atceros arvien vairāk.
Ataust atmiņā tas brīdis.
Atceros...
Bilu.
Man šķiet.
Neesmu droša. Tu atceries...
Beva...
-Nost. -Kas noticis?
Es aizbraucu.
Ko? Tu nedrīksti. Pa vienam mēs visi mirsim.
Es tomēr riskēšu. Mēs tik un tā nomirsim.
Rič.
Bērni! Tas ir bebrs Berovs.
Kāpiet lejā. Šī ir pēdējā festivāla diena.
Kretīns!
Sveiki!
Kā varu palīdzēt?
Jābūt izsniegtai receptei Kaspbrakam.
Kaspbrakam?
Inhalators.
Edijs Kaspbraks?
Tas esmu es.
Es tevi atceros.
Jā.
Kā klājas mammai?
Viņa nomira pirms pāris gadiem. Skumji. Aknu vēzis.
Kas tas?
-Kas? -Tas.
Pietiek.
Tā.
Nē, nevar izspiest. Dzimumzīme.
Varbūt tas nav vēzis.
Vēzis?
Bet varbūt tomēr ir.
Pagaidi te.
Es tev kaut ko atnesīšu.
Labi.
Gribi tabletes pret smirdīgu elpu?
Manai elpai nav ne vainas.
Paldies.
Tētis teica ko citu.
Viņš teica, tev ir audzējs.
Uz daikta.
Bet to taču neārstē ar tabletēm.
Paga, ko teica tavs tētis?
Še.
Cerams, izārstēsi daiktu.
Paldies.
Par inhalatoru, ne joku.
Edij!
Edij lāčuk!
Mammīt?
VAKCĪNAS
Edij lāčuk!
Mammīt?
Edij, nāc palīgā! Aši!
Edij!
Mammīt?
Edij?
Edij, palīdzi!
Aši palīdzi!
Mammīt?
Edij lāčuk, aši nāc palīgā!
Edij?
Ko viņa te dara, nolāpīts?
Kur tu tā kavējies?
Nezinu. Kāpēc tu te esi?
Mammīt!
Viņš nāk! Tev jāpalīdz man aizbēgt!
-Kas nāk? -Edij.
Velns, kas tas?
Mammīt.
Tev jāpalīdz man aizbēgt.
Viņš nāk! Viņš mani nogalinās!
Edij!
Palīdzi! Lūdzu, palīdzi! Viņš mani inficēs!
Edij! Viņš mani inficēs!
Edij!
Palīdzi man!
Palīdzi, Edij!
Viņš nāk, Edij!
Pasteidzies, Edij!
Viņš mani inficēs, Edij!
Ak kungs, Edij!
Pasteidzies, Edij!
Edij!
-Es nevaru! -Edij!
Man žēl, bet es nevaru.
Es zināju, ka pametīsi mani, Edij!
Edij, palīdzi!
Edij!
Kā tas viss te gadījies?
Kāpēc tas aizkars vēl aizvien tur ir?
Nu labi.
Tu to izdarīsi, Ed?
Tās ir tikai atmiņas.
Atmiņas. Tev nekas nedraud.
Elpo dziļi.
Tā. Tu to darīsi?
Velns! Nolādēts!
Izbeidz!
Tieši tā!
Ej dirst!
Kas par sviestu?
Ko?
Grūd nevis velc, mūlāp.
Paldies.
Ak kungs. Kas tev noticis?
Nekas. Viss normāli.
Viss ir normāli.
Kā tev iet? Kur pārējie?
Ričijs grib braukt prom. Bens mēģina viņu pierunāt.
Viņš ir nobijies.
Es arī, Bil.
Tu nē?
Mēs visi esam nobijušies.
Tas mani uztrauc.
Tieši to Tas vēlas.
Mēs varēsim,
tikai jāturas kopā.
Vai mums būtu jābēg?
Te ir Derija. Sāku pierast.
ARĪ VIŅU TU NESARGĀSI?
Ko tas nozīmē?
Sasodīts. Tas puika.
Ko?
Tas puika restorānā.
Ķīniešu restorānā.
Satiku viņu šurpceļā.
Viņš tagad dzīvo manā mājā.
Gāja uz festivālu un...
Viņš dodas uz festivālu. Viņš jāglābj.
Labi. Iesim kopā.
Pasaukšu līdzi Ričiju un Benu.
Nav laika. Es nevaru to otrreiz pieļaut.
Toreiz tā nebija tava vaina.
Necik.
Kaut tā būtu, Beva.
Bil! Beva!
Kas noticis?
Bils aizgāja?
Es nevarēju viņu apturēt.
Visi aiziet.
Nekas. Tas ir Bils. Viņš atgriezīsies.
Viņš atgriezīsies.
Vismaz pierunāju Ričiju nebraukt prom.
Velns.
Tad spitālīgais mani apvēma.
"Čau! Maiks Hanlons. Atbrauc uz Meinu."
Pienākusi tava kārta, Edij.
Ko?
Kāpēc?
Kāpēc tu tā izdarīji?
Jo viņš teica - tava kārta.
Kurš tā teica?
Tu zini, Edij.
Tu zini.
Laiks slīdēt.
Kur viņš palika?
Tagad atdod manu nazi, nolādēts!
Pamaini taču stulbo pričeni. Pagājuši 30 gadi.
Draugi!
Sasodīts.
Ed?
Šausmas, Ed. Kas notika?
Bauerss ir manā numurā.
-Stipri? -Nē.
Iegrebšu savu vārdu šajā biezpienā!
Viens gatavs!
Velns, jā!
DERIJAS FESTIVĀLS
Ei!
Ei, puika! Puika!
Atvainojos.
Hei!
Atvainojos.
Hei!
Velns.
Velns!
Puika! Ei, puika!
Velns.
Puika?
Velns.
Puika?
Hei!
Puika.
Puika? Paklau!
Puika!
Velns!
Nolādēts.
Sveiks.
Ko tu te dari?
Sveiks.
Es steidzos tev palīgā.
Izbeidz man sekot!
Es tevi izvedīšu laukā.
Nē.
Lūdzu.
Šoreiz es esmu klāt. Ņem mani.
Maitasgabals!
Palīgā!
Jābrauc atpakaļ.
Pametu draugus ķezā. Jābrauc atpakaļ.
Ko tu runā, bļāviens? Nospļauties.
Pie joda viņus.
Mani gaida uzstāšanās Rīno.
STENLIJS JURISS
Runājot par manis izlasītā nozīmi,
tekstā bieži parādās vārds "leshanot" .
Tas nozīmē "mainīties", "pārtapt".
Laikam jau tas ir piemēroti,
jo šodien man it kā jākļūst par vīrieti.
Tomēr jocīgi.
Katram ir atmiņas, ar kurām viņš lepojas.
Tāpēc pārmaiņas ir tik biedējošas.
Tas, ko mēs tā vēlētos aizmirst...
-Labrīt, Maik. -Kā iet?
...mokošie čuksti, kurus vēlamies apklusināt...
Viņa tētis izraisīja to ugunsgrēku.
...murgi, no kuriem tā vēlamies pamosties,
atmiņas, kuras gribētos izmainīt...
...noslēpumi, kurus, mūsuprāt, rūpīgi jāglabā,
to visu ir visgrūtāk atstāt pagātnē.
Un kā ir ar labajām lietām?
Tām, kas pirmās pagaist no prāta?
Tās šķiet visvieglāk pazaudēt.
Varbūt es nevēlos aizmirst.
Ja šodien man tas jādara,
tad aizmirstiet!
Paldies, Stenlij.
Šodien es it kā kļūstu par vīrieti,
bet es nejūtos citādāk.
Es zinu, ka esmu neveiksminieks.
Un, lai kas arī notiktu,
vienmēr tāds arī palikšu.
Paldies, ka atnāci, Stenlij.
UGUNSGRĒKĀ MIRUŠI DIVI NARKOMĀNI
Maik! Palīdzi!
Palīdzi mums!
-Lūdzu, palīdzi, Maikiņ! -Palīdzi!
Lūdzu, palīdzi, Maikiņ!
Maikiņ!
Tev bija jāsadeg, Maik.
Reizē ar taviem vecākiem - narkomāniem.
Vai tu viņus jau redzi?
Cepamies?
Kā tādus čurkstošus...
Viņa termiņš bija beidzies.
Saprati? Jo esam bibliotēkā.
Nē.
Maik?
-Sveiks. -Sveiks. Ak kungs.
Tev viss kārtībā?
Nav kārtībā. Es nogalināju cilvēku.
Es runāju ar Maiku.
Kur Bils?
Bil, mēs visi esam bibliotēkā. Kur tu esi?
Viņš paņēma mazu zēnu, Maik.
Man tieši acu priekšā, nolādēts!
Nē.
Nāc uz bibliotēku. Apspriedīsim rīcības plānu.
-Es došos To nogalināt. -Nē, nē, nē.
Negribu, ka jāmirst kādam no jums.
Bil!
Viņš cīnīsies pret To viens pats.
-Ko? -Viens pats?
Svarīgi to darīt kopā.
Citādi rituāls neiedarbosies.
Tas iedarbotos tikai visiem kopā.
Maik, vai viņš teica, kurp dodas?
Ir tikai viena vieta, kurp viņš dotos nogalināt Penīvaizu.
Tieši tur jāveic arī rituāls.
Tas nebūs patīkami, vai ne?
Velns.
Bil!
Nē, draugi. Nē!
Es to visu aizsāku.
Manas vainas dēļ visi esat šeit.
Šis nolādētais lāsts, kas darbojas jūsos,
tas ieperinājās dienā, kad aizvilku jūs uz klajumiem,
jo par visām varītēm gribēju atrast Džordžiju.
Tagad iešu tur iekšā, nezinot, kas notiks,
un nevaru jums prasīt nākt līdzi.
Vispār,
mēs tev neprasījām atļauju.
-Beva... -Mēs toreiz rīkojāmies visi kopā
un arī tagad mums tas jādara kopā.
Neveiksminiekiem jāturas kopā.
Vai kāds vēlas ko sacīt?
Ričijs toreiz pateica vislabāk.
Tā bija?
-"Es negribu mirt?" -Ne jau to.
"Jums paveicās, ka nemērāmies krāniņiem?"
Nē.
"Novāksim to sasodīto klaunu"?
Novāksim to sasodīto klaunu.
Cik skaisti viņš te iekārtojis.
Pī-pī, Ričij.
Labi.
Klau, tur ir pagrabs, vai ne?
Ben?
Nē! Ei, Ben!
Ben!
Ben? Kas noticis?
Ben!
Labi. Tā.
Ben!
Tas neko labu neliecina, vai ne?
Palīgā! Ei!
Tas ir Stens.
MĀJĀS
Tā nevar būt īstenība.
-Ak kungs. -Sasodīts.
Es būtu dzīvs, ja nebūtu tevis, Bil.
Nē.
BEIDZOT MĀJĀS
Beverlija!
Ričij, kas ar mani notiek?
Kaut kas neiedomājams.
Zarā!
Nolāpīts, aizvāciet to.
Ārprāts!
Edij.
Viss kārtībā?
Lūk, kur viņš ir.
Novāciet to no manis!
Ričij!
-Ričij! -Ričij! Ei!
-Novāciet to no manis! -Es gribu braukt mājās.
Paņem nazi!
Sasodīts, Edij! Paņem nazi!
Bil! Novāc to no manis! Aši!
Edij, paņem nazi!
Velns!
Kas?
Visi veseli?
Viss labi?
Viņš varēja nomirt, vecīt.
Tu taču to saproti?
Es neko neredzu.
Džordžijs pagalam. Puika pagalam. Stenlijs pagalam.
Tu gribi, lai Ričijs arī?
Tu gribi, lai Ričijs arī būtu?
Es negribu, lai Ričijs arī būtu.
Lūdzu, nedusmojies, Bil.
Es nobijos.
Tieši to viņš grib panākt.
Nedari viņam to prieku.
Daudz atmiņu, ko?
Visas sliktas.
Fuj.
Pelēks ūdens.
Sasodīts. Te.
Te tas notika.
Nē, nē.
Nē.
Bevij.
Bev, kas vainas?
Likās, kaut ko dzirdēju.
Beva!
Laiks nogrimt!
Beva!
Draugi.
Tagad nāciet.
Draugi.
Draugi, lūdzu. Parādieties.
Es negribu no šejienes iziet viens.
Viss kārtībā?
Gribas paraudāt.
Maik. Kur tālāk?
Zemes dzīlēs Tas līda,
spēku smelties pazemē.
Zemes dzīlēs Tas līda,
spēku smelties pazemē.
Viņam nekas nekaiš?
Šobrīd viss ir relatīvi.
Kas ir otrā pusē?
Es nezinu. To nezina neviens.
Maik.
-Maik, neej. -Labi.
-Tiksimies lejā. -Maik!
Pagaidi!
-Turēsimies kopā. -Labi.
Klau, es to nespēju.
Nespēju. Jūs redzējāt, kas pirmīt notika.
Es būtu jūs pametis nāvē.
Sastingu kā sālsstabs.
Ja ļausiet man doties jums līdzi lejā,
iegrūdīšu jūs visus nāvē.
Ei, dod to šurp.
-Ričij. -Dod šurp. Atdod, sīkais mēsls!
Atļauj man...
-Es paņemšu. -Izbeidz.
Paklausies, ko teikšu.
Tu uz brīdi zaudēji drosmi. Lai.
Kurš novāca psihu klaunu, vēl nebūdams 14 gadu vecs?
Es.
Kurš sadūra Bauersu ar nazi, ko izvilka no paša sejas?
Arī es.
Kurš apprecēja sievieti, 10-reiz lielāku par sevi?
-Es. -Jā.
Tu esi drosmīgāks, nekā domā.
Labi. Paldies, Rič.
Piedod.
Še.
Ņem.
Tas nogalina briesmoņus.
-Tiešām? -Jā.
Ja tam ticēsi.
Paldies, Beva.
-Visi veseli? -Jā.
-Vai tur var tikt cauri? -Tā ir vienīgā eja. Šurp.
Tas ir šeit!
Te cauri.
Šaurs, bet var izlīst.
Šī ir vieta, kur uzbruka Tas.
Šis viss veselu mūžību atradies zem Derijas?
Ne mūžību.
Tikai dažus miljonus gadu.
To var nogalināt tikai Tā patiesajā veidolā.
Rituāls mums to atklās.
Un kāds ir Tā patiesais veidols?
Es ceru, ka kucēns.
Piemēram, pomerānietis vai...
Es paklusēšu.
Tā gaisma.
Gaisma, kas jānoslāpē ar tumsu.
Jūsu piemiņas lietas.
Lieciet tās ugunī.
Pagātnei jāsadeg kopā ar tagadni.
Kuģītis, ko izlocīju
kopā ar Džordžiju.
Mans inhalators.
Nopietni, vecīt?
Kaut kas, ko būtu vajadzējis paturēt.
Lappuse no manas gadagrāmatas.
Kurā kaut ko ierakstīja viens cilvēks.
Droši vien vajadzēja to izmest no prāta,
tomēr nespēju. Glabāju to makā
27 gadus.
Šis ir žetons no kinoteātra Capitol.
Tu atnesi īstu žetonu?
Jā, tāds bija uzdevums, mūlāp.
Vai tu maz apjaut, cik ilgi tas nesadegs?
Jā, tikpat ilgi kā tavs inhalators.
Puiši, izbeidziet.
Toksiski izgarojumi, plastmasa un tā tālāk.
Ieskaties, Beva.
Vai redzi šo?
Ar to tu toreiz iemeti Bauersam.
Akmeņu kauja.
Todien mums uzlika šīs važas.
Tas arī nesadegs.
Pagaidiet.
Mēs nedrīkstam aizmirst Stenu...
jau atkal.
Labi.
Sadodieties rokās.
Nu!
Čūda rituāls.
Tā ir gribas sadursme.
Pirmais solis bija mūsu satikšanās.
Otrais - piemiņas lietu savākšana.
Šis ir pēdējais solis.
Kas, pie joda...
Velns, kas tas?
Neskatieties uz to!
-Vai tā ir nāvesgaisma? -Neskaties uz to!
Labi.
Pārvērt gaismu tumsā. Sakiet to!
-Ko? -Sakiet!
Pārvērt gaismu tumsā.
-Pārvērt gaismu tumsā. -Pārvērt gaismu tumsā.
Pārvērt gaismu tumsā. Maik, kas notiek?
Turpini skandēt!
Pārvērt gaismu tumsā.
Pārvērt gaismu tumsā!
Vai izdodas? Mēs to izdarījām?
Kas tas ir? Kaut kas no Tā?
Maik, vai tā ir jānotiek?
-Ko? Nē. -Turpiniet skandēt!
-Ko? -Turpiniet skandēt!
Pārvērt gaismu tumsā!
-Pārvērt gaismu tumsā. -Nu taču!
Pārvērt gaismu tumsā.
Ei!
Sasodīts!
Prom!
Beva.
Ričij.
Nesavainojies?
-Es ne velna nedzirdu. -Viņš nesasitās.
-Nesavainojies? -Nē, nē.
-Paga, kur tad Maiks? -Maik!
-Maik!
-Esmu šeit! -Sveiki.
Vai mums tas izdevās?
Mēs salikām piemiņas lietas tajā štruntā. Tas ir labi, vai ne?
Mēs to paveicām, vai ne?
Velns!
Vai mums izdevās, Maikiņ?
Pastāsti, kāpēc jūsu muļķīgais rituāliņš neiedarbojās.
Pasaki, ka tas viss bija tikai...
Kā to sauc, Ed?
Kāršu namiņš?
Maik, par ko viņš runā?
Maikiņ?
Tu tā arī neparādīji viņiem to ceturto malu?
Negribēji, lai uzzina,
kas patiesībā notika ar nabaga Šokopivas cilti?
Nolādēts. Tu atkal sameloji?
Nē, viņi neticēja!
Neticēja, ka spēs To nogalināt! Tāpēc neizdevās!
Tu smejies, Maik?
-Mēs viņu ievainojām. -Nolādēts!
Ej dirst, Maikiņ.
Man vajadzēja kaut ko, ko mums atcerēties.
Kaut ko, kam noticēt!
-Velns lai parauj! -Nolādēts!
Nāvesgaisma!
Neskatieties uz to!
Veselus 27 gadus
es par jums sapņoju.
Kāroju pēc jums.
Kā man jūsu pietrūcis!
Maik! Atkāpies!
Tā gaidīju šo brīdi.
Maikiņ, tev jāiet malā!
-Piedodiet, draugi. -Maik, ej malā!
Man ļoti žēl.
Laiks slīdēt!
-Sasodīts! -Piedod.
Maik, celies augšā! Piecel viņu!
-Aiziet! -Skrienam!
Nolādēts!
Bēgam! Ātrāk!
Ātrāk!
Aiziet!
Ātrāk!
-Kur viņš palika? -Nebaidies. Gan izkļūsim.
-Velns! -Viņš mūs redz?
-Šausmas! -Sūdi!
Velns!
Svētā debess! Bēgam!
Sasodīts!
Velns. Neiedomājami.
ĻOTI ŠAUSMĪGS
ŠAUSMĪGS
NAV ŠAUSMĪGS
Esam strupceļā.
Uz kurieni jāiet?
Nolādēts!
Izvēlamies "nav šausmīgs," vai ne?
Nē, nē.
Pagaidi. Kāpēc?
Māņi. Viņš ar mums spēlējas.
Esi drošs?
-Uzticies. -Tiešām?
-Jā! -Labi.
Kur mana kurpe?
Kas par sviestu? Tu teici, lai uzticos!
Viņš ar mums nespēlējas.
-Iesim uz "nav šausmīgs". -Labi.
Būs labi. Ejam.
Sasodīts.
Šoreiz es neuzķeršos.
Jā. Tas ir īsts briesmonis.
Ričij, saki lai apsēžas.
Es tevi pazīstu, sīkais maita.
Rič?
Tas ir prom, vecīt.
-Jā. Paga. -Labi.
Labi.
Sēdi.
Viņš paklausīja.
Cik mīlīgi.
-Malacītis. -Ļoti mīlīgi.
Tu esi malacītis.
-Vai tu esi malacītis? -Malacītis.
Velns!
Nākamreiz izvēlēsimies vidēji šausmīgo.
Nākamreiz?
Es to pazaudēju, Bilij.
Tā aizpeldēja.
Es nedusmojos.
Notikušais ir tava vaina, vai ne?
Tu torīt nemaz nebiji tik slims, vai ne?
Nē.
Es tikai izlikos,
jo negribēju ar tevi spēlēties.
Vienkārši negribēju.
Tu sameloji, un es nomiru.
Tu sameloji, un es nomiru!
Tas notika manis dēļ, Džordžij. Manis.
Nē, nē, nē.
Meloji un nomiru!
Tu sameloji, un es nomiru!
Vai tu tur esi, sīkā maita? Es tevi saožu.
Tu od kā Luisa Leina.
Nāk Džonijs!
Tāda karjera,
tik daudz presīšu,
bet sirds dziļumos tik un tā resns neveiksminieks,
kas zina, ka viņam būs jāmirst vientulībā.
Nē!
-Mauka! -Beva!
Beverlija!
Bevij,
atver man durvis, labi?
Beverlij, tu mani dzirdi?
Nāc pie tētuka.
Beva, neklausies!
Beva!
Joprojām mana mazā meitene, Bevij?
Beverlij, es tevi mīlu!
Ben?
Joprojām esi mana mazā meitene, Bevij?
Joprojām esi mana mazā meitene?
Vairs neesmu!
Tu sīkā...
"Tavi mati ir kā liesma ziemā.
Kā dzintars janvārī.
Mana sirds...
Mana sirds..."
Nē!
Ben!
"Dzintars janvārī."
"Arī mana sirds tā kvēlo."
Tas biji tu.
Mēs esam pelnījuši nāvi.
Nē.
Tu biji labākais vecākais brālis pasaulē.
Nē! Mēs nogalinājām savu mazo brāli!
Viņš tevi mīlēja.
Un tikai tāpēc, ka negribēji spēlēties lietainā dienā...
vienu vienīgu reizīti...
Tas nenozīmē, ka tā ir mūsu vaina.
Nekad tā nav bijusi
mūsu
vaina.
Bil.
Ilgojies pēc manis?
Es zinu, kas tu esi.
Tāpēc man nav bail.
Bet es zinu, kas tu esi.
Trakais.
Hei, mēslu ģīmi!
Uzspēlēsim patiesības spēli?
Lūk, patiesība.
Tu esi tizls memļaks!
Tieši tā!
Uzdejosim! Heijā, hop...
Ar šo var nogalināt briesmoņus.
Ja tam tici.
Pī-pī, maitasgabal!
Velns un elle!
Rič!
Rič, atjēdzies!
Hei!
Jā! Tur viņš ir, vecīt!
Klau, Ričij!
Man liekas, es viņam trāpīju!
Man liekas, es novācu To!
Tiešām! Man liekas, es To patiešām novācu!
Edij.
Ričij.
Nē!
Edij.
Nē!
Edij!
Ed!
-Ed! -Edij!
Ed, celies, vecīt.
Uzmanīgāk!
Nāciet laukā spēlēties, neveiksminieki!
Viņš ir stipri ievainots.
Viņš jādabū laukā no šejienes.
Kā mēs to izdarīsim, Ričij?
Gandrīz piebeidzu To.
To spitālīgo.
Manas plaukstas viņam pie rīkles.
Es jutu, kā viņš smok.
Es viņu padarīju par niecību.
Viņš šķita tik vājš.
Šokopiva.
"Katrai dzīvai būtnei jādzīvo saskaņā ar tās veidola likumsakarībām."
Draugi!
Te ir eja. Nāciet.
Tunelis.
Penīvaizam jākļūst mazam,
lai izkļūtu cauri alas ieejai, vai ne?
Tur atgriežoties, varam viņu piespiest kļūt mazam.
Jā.
Padarīsim viņu tik mazu, lai varam nogalināt.
Es saožu jūsu bailes!
-Skrienam! Aiziet! -Ātrāk!
Eja ir šaura. Uzmanīgi!
Man drusku jāatpūšas. Paldies.
Klau.
Klau, Ričij.
Man tev kaut kas jāsaka.
Kas? Ko tu gribi teikt, draugs?
Es izdrāzu tavu māti.
Neveiksminieki, laukā!
Aiziet!
Noķēru!
Jūs, sīkie netīreļi.
Kāds ir rezerves plāns? Ko darīsim?
Jūs mirsiet. To jūs darīsiet.
Maik?
Ir vairāki paņēmieni, kā padarīt kādu sīku.
Likt viņam tam noticēt.
-Ko? -Likt viņam tam noticēt.
Man? Ka esmu sīks?
Es esmu Pasauļu Rijējs.
Mūsu acīs neesi.
Tu esi parasts klauns.
Vāja večiņa.
Pasauļu Rijējs.
Bezgalvains zēns!
Krāpnieks!
Tu esi atdarinātājs!
Atdarinātājs!
Tu esi tiranizētājs!
Tu esi parasts klauns!
Pasauļu Rijējs!
Klauns! Dumjš, nolādēts klauns!
Klauns!
Spitālīgais!
Tu esi klauns!
Viltvārdis!
-Tu esi klauns! -Es vairs no tevis nebaidos!
Nolādēta, stulba mūmija!
Tu esi klauns!
Klauns! Klauns!
-Klauns! -Klauns!
Tu esi nolādēts klauns!
Tu esi klauns!
-Stulba mūmija! -Klauns!
Klauns, maitasgabal!
Es esmu Pasauļu Rijējs!
Klauns!
-Klauns! -Tu esi nieka klauns!
Klauns!
Es esmu Pasauļu Rijējs!
Klauns!
Neviens no tevis nebaidās.
-Klauns! Klauns! -Klauns!
Klauns. Klauns. Klauns.
Klauns.
Ar bailēs pukstošu sirdi.
Paskat tik.
Jūs esat izauguši.
Edijs.
Edij, mēs nogalinājām Penīvaizu.
Edij?
Ričij.
Viņš ir pagalam.
Viņš ir dzīvs, tikai savainots. Viņš jādabū laukā.
Viņš ir savainots. Ben.
Bil, viņš ir dzīvs. Jādabū laukā.
Beva.
Ričij.
Kas ir?
Mīļais, viņš ir miris.
Mums jāiet prom. Nāc, Ričij.
Mums jāiet prom.
Nāc, draudziņ. Ejam.
Laid viņu vaļā.
Saproti.
Mēs varam viņam palīdzēt!
Ejam! Celies!
Mēs varam viņam vēl palīdzēt!
Nē! Edij!
Nāc! Ejam!
Uz priekšu!
-Ātrāk! -Skrienam!
Skrienam!
-Edij! -Nē, nē, nē!
Edij!
Mums jāizvelk viņš laukā!
Viņš palika iekšā!
Edij!
NELĒKT ŪDENĪ
Zināt?
Edijam tas nebūtu bijis pa prātam.
Kas? Tas, ka mazgājamies netīrā ūdenī?
Jā.
Viņš mūs biedētu ar streptokoku.
Jā.
Tomēr viņš mūs sasmīdinātu.
Tas gan.
Viņš gribētu parūpēties.
Kā jau parasti.
Vai ne, Ričij?
Klau.
Paldies.
Man nav briļļu,
tāpēc nezinu, kas jūs esat, bet paldies.
Maitasgabals.
Es tiešām nevaru atrast brilles.
Nopietni?
-Brilles? -Pameklē tur.
Kaut kur tepat?
-Es neatrodu. -Es atradu. Tur!
Kur?
Skaties. Tur.
Ja tu ienirsi...
Vai kāds atrada?
Draugi,
paskatieties.
Nekas nav mūžīgs.
DERIJA TEVI SAUC
Es nevaru tāds rādīties mājās.
Mamma nositīs.
Vecīt, tu esi prom jau diennakti.
Tavs foto jau ir uz piena pakām.
Un tie vēmekļi smird vairāk par tavas mammas čībām.
Paklusē, Ričij.
Mammas čības smaržo pēc kaltētiem ziediem, kretīn.
Nesmaržo vis.
Smaržo gan. Un vispār,
kā tu vari to zināt?
Lūdzu, paklusēsim līdz mājām.
"Sausie ziedi" franciski ir "sasmacis pods".
Es zināju, ka kaut kāda smaka tā ir.
ŠAUSMAS GOBU IELĀ - 5
Tādi bija viņa draugi, un mātei nebija taisnība,
tie nebija slikti draugi.
Varbūt draugi nemaz nevar būt labi vai slikti.
MAIKS HANLONS
-Maik? -Sveiks.
Gribēju apvaicāties, kā tev klājas.
Varbūt esi iemācījies uzrakstīt labu nobeigumu.
Nupat pabeidzu pirmo nodaļu.
Šoreiz man ir skaidrs, ko vēlos pateikt.
Tas labi.
-Vai drīkstu tev ko vaicāt? -Protams.
Kāpēc mēs neaizmirstam notikušo?
Kā tas bija pagājušo reizi.
Varbūt tāpēc, ka Tas ir pagalam.
Vai varbūt mums ir vairāk, ko atcerēties nekā aizmirst.
Tas man patīk.
Vai esi izlēmis, ko darīsi?
Pametīsi Deriju?
27 gadus esmu sēdējis šajā cellē.
Redzēdams tikai to, ko Tas man rādīja.
2 VIETĒJIE MIRST ELEKTRONELAIMĒ IZDZĪVOJIS BĒRNS
Pārmaiņas pēc gribas ieskatīties zilās debesīs.
Izbaudi dzīvi, Maikiņ.
Saņēmi to vēstuli?
Kādu vēstuli?
Kad redzēsi, sapratīsi.
Pagaidi. Tikko izņēmu pastu.
Mēs visi to saņēmām.
BILS DENBROVS
Patrīcija Jurisa?
Vienkārši...
Vienkārši izlasi.
Labi.
Un piezvani man. Jebkurā laikā.
Labi.
Un, Bil...
Es tevi mīlu, vecīt.
Es tevi arī mīlu.
Labi. Uzredzi.
SENĀS DERIJAS VĒSTURE
PAZUDIS
Mīļie neveiksminieki,
saprotu, kā tas izskatās,
tomēr šī nav pirmsnāves vēstule.
Jūs droši vien prātojat, kāpēc es to izdarīju.
Tāpēc, ka man bija bail atgriezties.
Ja nebūsim kopā,
ja visi neapvienosim spēkus, dzīviem esot...
Zināju, ka visi mirsim.
Tāpēc spēru vienīgo loģisko soli.
Izslēdzu sevi no spēles.
Vai tas nostrādāja?
Ja lasāt šo, tātad atbildi jau zināt.
Visu mūžu nodzīvoju bailēs.
Bailēs no tā, ko rītdiena nesīs.
Bailēs no tā, kas paliks pēc manis.
Tā nedariet.
Esiet tādi, kādi vēlaties būt.
Esiet lepni.
Labi izgulējies?
Jā.
Redzēju skaistu sapni.
Ja atrodat kādu, ko vērts paturēt,
nekad neļaujiet viņam aiziet.
Ejiet dzīvē savu ceļu.
Lai kurp tas jūs vestu.
Šī vēstule lai ir kā solījums.
Solījums, ko lūdzu jums dot.
Lai dodat to man.
Cits citam.
Zvērests.
Neveiksminieka priekšrocība ir tā,
ka tev nav, ko zaudēt.
Tāpēc
esiet patiesi.
Esiet drosmīgi.
Turieties.
Ticiet.
Un nekad neaizmirstiet,
ka mēs esam neveiksminieki,
un tādi vienmēr paliksim.
MŪSU MĪĻĀ VORENA EPLBIJA PIEMIŅAI
TAS - OTRĀ NODAĻA
Subtitrus tulkoja: Gundega Gulbe